Så hører du det to gange.
Hold mundstykket inde. Vand i systemet er livsfarligt.
Dekompressionen tager en time, før vi kan stige op.
- Frank har fortalt om dykkersyge. - Det ødelægger hele din dag.
Grønt lys er godt, rødt er skidt. Jeg holder øje med dit PPO2-niveau.
Far, jeg er med, okay?
Bliv på samme dybde som mig. Ellers bruser dit blod op.
Hyggeligt.
Hør så her. Sigtbarheden er til at lukke op og skide i.
- Hold fast i livlinen. - Jeg danner bagtrop.
Victoria svømmer sidst igennem indsnævringen.
Hvis du går i panik i passagen, er vi alle døde.
- Du skal nok klare det. - Vi ses på den anden side.
Dårligt ordvalg.
DU KAN GODT
Hvor er Carl? Hvor er Carl?
Temperaturen skal op. Hun er underafkølet.
- Josh, find termotæppet. - Læg armene over kors.
Tag dit udstyr af. Du skal ligge sammen med hende. Hurtigt!
- George, tag noget ilt. - Nej, jeg klarer mig.
- Jeg kommer, skat. - Hvor er det tæppe?
Det kommer her. Værsgo.
Sådan.
Det skal nok gå, skat.
Kom her.
Du er ubrugelig, hvis du bruser op igen.
Hvis vi løber tør for lys, er det slut.
Spar på batterierne og hold et hvil.
Jeg kan ikke mærke mine fødder.
- Jeg sagde jo, jeg passede på dig. - Ja, det var skægt.
Far?
- Jeg skulle have taget hendes dragt. - Du klarede det flot. Du er i live.
Uanset hvad der sker, må du aldrig nogensinde give op.
Lad os udforske stedet, mens vi venter. Måske er der en udvej.
- Mens vi venter på hvad? - På redningsholdet.
Der kommer ikke noget redningshold. Kun for at bjærge lig.
Alle deroppe tror, at vi er døde.
- Er alt i orden? - Ja, helt fint.
Jeg slår bare en streg.
Sådan. Jeg har det fint.
- Jeg synes nu, vi skal vente. - Vi har mad nok til et par dage.
Til den tid står hulen under vand. Se selv.
Vi følger strømmen ud til havet.
Okay, den vej.
- Er du sikker? - Næ.
Kom.
Er du okay, George?
Jeg har det fint. Gå bare i forvejen.
George!
Går det?
Har jeg fortalt om dengang, din far jokkede i spinaten?
Nej.
Vi udforskede nogle huler, vi havde fundet i Nullarbor.
Der var intet at se, så langt øjet rakte.
Bare et stort hul langt fra alting.
Frank bakker bilen hen til hullet, så han kan binde livlinen fast.
Vi dykker. Svømmer ud igen.
Men indgangen er spærret af en bil. 20 meter under vand.
Jeg tænker: "Den nummerplade virker sgu da bekendt."
Idioten havde glemt at trække håndbremsen.
Så vi havde trukket bilen med tilbage i hulen.
Vi måtte smadre bagruden, så vi kunne svømme ud.
Derefter måtte staklen gå 30 kilometer igennem ørkenen.
30 kilometer for at skaffe hjælp.
Han er sgu en fin fyr, din far. Når man lærer ham at kende.
Kan du ikke bære den her for mig?
Jeg skal lige have vejret.
Fortsæt bare.
Smut nu.
Satans.
- Hvordan går det? - Jeg savner et bad og en cognac.
Carl, vi holder en pause på toppen.
- Hvor er George? - Han holder en pause bagude.
- Han ville indhente os. - George!
George!
Hvor så du ham sidst?
- Det ved jeg ikke... - Han har dykkersyge.
- Han vil ikke sinke os. - Der er hans rebreather.
George! Jeg ved godt, hvad du prøver på. Hvor er du?
- George! - Åh nej, far.
Åh nej.
George, hvor er du?
George! Du behøver ikke gøre det her.
George!
George, hvor er du?
Sluk det lys.
Kom nu, Josh. Vi ryger på forsiden af National Geographic.
Hvad fanden laver du?
Når de bjærger ligene, skal de ikke finde feriebilleder!
Hverken af mig eller af min søn. Er du med?
Slap af, Frank! Er du okay, skat?
Du nyder jo at være herre over liv og død. Du leger Gud.
Der er ikke nogen gud hernede.
Stedet er bedøvende ligeglad med os.
Vi er bare en støvsky, der blæser forbi.
- Carl, George er væk. - Hvad mener du?
Han fik dykkersyge.
Han er væk.
Det er jeg sgu ked af, Frank.
Undskyld. Pis!
Hold tempoet. Josh, Victoria.
Det er jo en kødhakker.
Måske har vi overset en tunnel.
Nej, vi følger strømmen ud til havet.
Måske skulle vi vende om og finde en anden udvej.
Gør, hvad du vil. Josh og jeg klatrer ned her.
- Kunne vi ikke stemme om det? - Udmærket.
- To mod to. Hvad nu? - Jeg er træt af det pis.
Lad os vende om og lede efter en tunnel.
Nej, vent. Nej, nej.
Det er bedst at blive sammen.
Jeg håber, du har ret, Frank.
Der er en afsats under os. Jeg kan få en kamkile derind.
Jeg skal bruge et anker, så jeg kan komme omkring.
Jeg kan knap mærke mine fingre.
- Det er svært. Lad mig gøre det. - Det er udelukket.
Lad ham nu, Frank. Din søn er vores bedste klatrer.
Vær forsigtig.
Jeg styrer.
- Er du klippet på? - Ja.
Giv mig noget line. Jeg må improvisere det sidste stykke.
Sådan!
- Gik det godt? - Ja.
Godt! God dreng.
Er du okay?
Fjern det lys!
- Mit hår! - For pokker! Hold fast!
- Victoria! Rør dig ikke! - Hvad sker der?
- Hendes hår sidder fast! - For fanden da!
Hold ud, skat!
Joshua, bliv derovre. Linen kan ikke bære din vægt.
- Hjælp mig! - Vi er på vej.
Victoria, overfør vægten. Prøv at få fodfæste.
- Jeg kan ikke få fat! - Hun må gøre noget!
- Jeg kommer op. - Vent, til vi har en plan.
Du må ikke gå i panik!
- Hold ud, Vic! - Victoria, hør her.
Jeg ved, at det gør ondt, men bliv, hvor du er.
Vi sender et reb op til dig.
- Jeg skærer håret fri! - Nej, du må ikke bruge kniven!
- Få den kniv væk! - Jeg kan klatre derop.
- Få den kniv væk! - Jeg kan klatre op efter hende!
Victoria!
For fanden!
Nej!
Vi må videre.
Josh?
Victoria traf selv sit valg.
Hun valgte at tage herned uden erfaring.
Hun valgte at dykke uden våddragt. Hun valgte at bruge sin kniv.
Tre store fejl et sted, hvor én fejl kan være fatal.
- Vi har kun en rebreather tilbage. - Dit hjerteløse svin.
Har du ingen skam i livet?
Hvem fanden tror du, du er?
Vi kan sørge over hende i dagslyset. Vi må videre nu.
Hvordan er du blevet sådan?
Hør nu her...
Josh.
Jeg er klar over, at jeg ikke har været nogen god far.
Jeg er ikke meget værd deroppe. Det er et faktum.
Byer, biler og boliglån.
Jeg kunne ikke tilfredsstille din mors behov.
Eller dine behov.
Hvorfor lige huler?
Hernede giver det hele mening. Forstår du?
Det er min kirke.
Jeg kan kigge mig i spejlet og sige: Sådan er jeg.
Jeg vil ikke dø, far.
Jeg vil ikke dø hernede.
Det skal nok gå. Det skal nok gå.
Det skal nok gå, min ven.
Vi dør ikke.
Undskyld.
Vi skal nok finde ud.
- Er du med? - Ja.
Okay.
Lad os komme videre.
Pokkers. Endnu en blindgyde.
Vi holder en pause.
Jeg tager den sidste rebreather og ser, om der er hul igennem.
Så kommer jeg tilbage efter dig, Josh, og derefter dig, Carl.
Klart nok, Frank. Du bestemmer.
Carl har taget rebreatheren!
Hvad laver han? Han kommer ikke tilbage.
Det dumme svin.
Pis.
Kom nu.
Far. Far.
- Er den død? - Ja.
Hvis tunnellen er blokeret, bliver han nødt til at komme tilbage.
Hvis tunnellen er blokeret, er vi alligevel døde.
Hvad gør vi så nu?
Det ved jeg ikke. Jeg er træt og har brug for et hvil.
Hvad snakker du om? Vi skal nok finde en udvej.
Hvad er der galt?
Du minder mig om mig selv.
Sådan noget lort.
Flagermuselort. Mon der er en udvej her?
Flagermusene er næppe svømmet ind.
Okay.
"I Xanadu opførte Kubla Kahn -
- et prægtigt lystpalads."
Hvad er det?
- Coleridge. - Det lyder hippieagtigt.
Han var også på stoffer, da han skrev det.
Jeg vidste ikke, at du kunne lide digte.
Det kan jeg heller ikke. Men det kunne din mor.
Vil du lære mig det?
I Xanadu opførte Kubla Kahn...
- ... et prægtigt lystpalads. - ... et prægtigt lystpalads.
Hvor den hellige flod Alf løb...
Klatr derop over mig.
Ræk mig hånden.
Hold da kæft!
- Godt klaret. - Ja!
Hov, jeg har ikke noget lys.
Okay.
Pis. Okay.
Vi må hellere hvile.
Vent. Jeg kan se dig.
Vi kan ikke klatre op.
Det er ikke et syn, man ser hver dag.
En kampvogn?
Japansk. Det vrimlede med dem under krigen.
Amfibiekøretøj.
Vi må være tæt på kysten.
Hulen må være faldet sammen under dem.
- Tror du, at nogen overlevede? - Det ser ikke sådan ud.
- Hvad siger du så? - Jeg sagde det jo.
Vi kunne blive her og håbe på at blive fundet.
Hvis vi antager, at de leder efter os.
- Antagelser er roden til alt ondt. - Det lyder bekendt.
Vi er så tæt på. Hun driller os.
Tag det ikke personligt. Vi er her stadig. Det er hovedsagen.
Hvad gør vi nu? Bliver her eller fortsætter?
Du bestemmer.
FRANK OG JOSH VAR HER VI SES
Far, jeg har fundet strømmen.
- Jeg mistede grebet. - Så må du passe på.
Carl.
Tom.
Død.
- Alt er skyllet med som en kloak. - Det stinker også.
Josh? Josh? Frank?
Er det jer?
Gudskelov! Gudskelov!
Carl, for helvede!
Hvad fanden tænkte du på?
Jeg ville komme tilbage efter jer. Det ville jeg.
Jeg løb bare tør for luft.
Har I noget mad?
Selvfølgelig.
Tak. Tak.
Frank, du må ikke gå derover.
Frank...
Strømmen skyllede hende ud, som var hun affald.
Josh, jeg er ked af det.
Jeg klokkede i det. Det indrømmer jeg.
Jeg gik i panik. Jeg ved ikke, hvad der gik af mig.
Undskyld...
God pige, Judes.
Josh, lad os komme videre.
Hvad siger du? Josh?
- Josh. - I må ikke efterlade mig.
Du kan gøre, hvad du vil.
Frank... Rend mig, Frank!
Der er hul igennem. Der er en smal passage.
- Men derefter er det klart. - Vi buddy-breather igennem.
En indånding hver. Overfladisk åndedræt.
- Hvad med Carl? - Jeg henter ham.
... kan ikke trække vejret. Min ryg.
Den sidder i...
Nej, Josh.
Josh.
Lyt til hulen og følg strømmen.
- Den fører dig ud. - Hvad?
Nej, vi kan stadig klare det.
Vi kan buddy-breathe. Det skal nok gå.
Han slog Victoria ihjel, Josh. Luko. Han slår os alle ihjel.
Hvis du træder ét skridt nærmere, slår jeg dig ihjel.
Vi er kun i live takket være ham.
Josh, vil du hjælpe mig ud i vandet?
Ud i vandet.
Dit instinkt er bedre end mit. Lyt til det.
Fortsæt. Giv ikke op. Ellers får du røven på komedie.
Nej, far. Jeg efterlader dig ikke her.
Vil du... Vil du hjælpe mig?
Hjælp mig. Det må ikke trække ud.
Nej, nej, nej...
Det er i orden.
Jeg bliver hos dig. Det gør jeg. Det skal nok gå.
Nej. Hvis du bliver her, dør du.
Nej, bare hjælp mig.
Jeg er stolt af dig, Josh. Hjælp mig.
"I Xanadu opførte Kubla Kahn -
- et prægtigt lystpalads.
Hvor den hellige flod Alf løb -
- igennem huler så dybe som evigheden -
- og ud i det solløse hav."
Joshua.
Josh. Vi skal videre.
Er vi snart hjemme?
Snart.
George havde ret.
Jeg kendte ikke min far, men jeg fandt ham i hulen.
Han var sgu en fin fyr... når man lærte ham at kende.
Oversat af Peter Bjerre Rosa SDI Media Denmark